-Wallander. -Jag väntade på en polisbil.
Blinkande ljus...
Det var en olycka på Svartevägen, alla bilar med ljus var upptagna.
Hon är därute.
Ser du henne?
Akta min raps!
Hallå! Hallå!
Det är ingen fara! Jag vill bara prata!
Det är ingen fara! Jag är polis. Hallå?
Det är polisen. lngen fara.
Jag vill bara prata. lngen fara.
Det är polisen. Jag vill bara...
Nej, nej...Sluta! Sluta!
Sluta!
Vad ska vi göra med bonden?
Ta honom till sjukhuset. Han är i chock.
Det går spår genom rapsen till ladan. Hon måste ha tagit bensinen där.
Vi undersöker ladan och ser om vi kan hitta några spår-
-och få reda på vad hon gjorde här. Nån måste sakna henne.
Hon hade det här runt halsen. Initialerna DMS.
Vi behöver det för identifieringen.
Hon...darrade. Hon...
-Hon var livrädd. -För vad?
Mig.
Visa mig spåren.
-Hej, pappa! -Hej!
Kom in!
Jisses, vad stökigt det är!
Glöm det, pappa!
Får jag en kram?
-Hur är det med mamma? -Bra.
-Vad har du köpt till honom? -Vem?
Farfar! Jag har köpt riktigt coola vantar!
Han kan ha dem på sig när han målar!
Minns du min kille, Lukas? Han spelade bas med såna här.
Du har inte ens tänkt på det, eller hur?
Du får inte glömma honom bara för att han har Gertrud!
Jag har tid på mig innan söndag. Jag hittar nåt i morgon.
Du kan vara en riktig skit, pappa.
Ja?
DMS var 163 cm lång, inga brutna ben, bra tänder.
Antagligen bara 15.
-Vad kan ha drivit henne till det? -Det var fullkomligt onaturligt.
Hela hennes jag måste ha skrikit i protest.
-15? -Vissa unga skadar sig själva i dag.
Hur var det med pojken du pratade om förut?
Sju år gammal. Försökte skära tummen av sig.
Vi hade en femåring som försökte sticka ut ögonen på sig själv.
Vad är det för värld där en 15-åring bränner sig själv till döds?
Omvärlden såg oss som ett föregångsland.
Nu har vi spårat ur, som alla andra.
Vi öppnade upp vårt samhälle-
-och vår statsminister blev mördad på väg hem från bion.
l stället för att världen har närmat sig oss-
-har vi närmat oss världen.
Men vi har inte misslyckats med allt vi har försökt uppnå.
Jag tror att världen nu vet att Sverige är mer än Björn Borg-
-ABBA och nakenbad i fjällsjöar.
Det leder oss in på kvällens sista gäst...
Jag ser hennes ansikte hela tiden.
Hur hon såg på mig.
Hon kanske trodde att du var nån annan?
DMS.
Det finns väl en databas över förkortningar och akronymer?
Jag skulle inte vilja bli satt att gå igenom den. För tre bokstäver?
Okej. Det blir jag, alltså...
Kurt?
Troligen en liten yxa. Ett enda hugg.
Det klöv nästan hans huvud. Han dog omedelbart.
-Det är rörigt. -Ja, lite för rörigt.
Yxan var vass och den träffade rätt. Men titta här.
Det fattas en bit hud. Den har skurits bort.
Troligen med en kniv, ganska primitiv.
Skalperad? Vad är det som pågår?
-Hade han blivit rånad? -Han hade kvar plånbok och klocka.
-Huset då? -lnga tecken på intrång.
Media ligger visst inte på latsidan.
En kändis, före detta politiker. Det kommer att bli stort.
-Jag tar hand om dem. -Ge dem inga detaljer.
-Alltså...säg inget om skalperingen. -Som du vill.
Säg till om du behöver hjälp utifrån.
Det ligger i dina händer, Kurt.
Åk och tjata på Nyberg. Vi behöver veta när döden inträffade.
Mina damer och herrar...
Vi öppnade upp vårt samhälle, och vår statsminister blev mördad.
Wetterstedt ringde alltid om att folk störde honom på hans strand.
En gång fick vi åka hit. Då satt det ett fyllo här.
Han sa att han var reporter. En gammal vän.
Han satt med sin vodkaflaska, och stirrade på huset.
-Reporter? -Det var vad han sa.
-Vad hette han? -Vi hade ingen anledning att fråga.
Wetterstedt blev rätt nervös. Gubben bara skrattade.
Han namn kanske finns i katalogen?
Magnusson. Lars Magnusson.
Tack!
Har du hört om Wetterstedt?
Var befann du dig i går kväll?
Tror du att jag skulle kunna döda nån? Titta på mig.
Du lär ha drivit runt vid huset, på stranden.
Visst. Jag driver runt.
Jag iakttar. Ni kan inte gripa folk för att de tittar, eller hur?
Inte än i alla fall.
Han knäckte dig, eller hur?
Min första chefredaktör lärde mig att det finns två slags reportrar.
Såna som gräver fram sanningen, och såna som försöker begrava den.
Wetterstedt kände tillräckligt många av de senare för att klara sig undan.
Vad grävde du upp?
Mestadels horor.
Han fick en flicka levererad till ett hemligt ställe varje vecka.
Okej! Vi är vuxna människor!
Men en av dem anmälde honom för misshandel.
Hon sa att han hade skurit henne i fötterna.
Hon hade ärr. Det stämde.
Men killen var ju justitieminister!
Han var regeringens ansikte utåt. En reko kille. Alla älskade honom.
Så de mutade flickan.
-Men polisen då? -Vadå, polisen?
Det var inte bara flickor. Wetterstedt trodde sig vara bildad.
Konst. Han ville bli sedd med rika samlare.
Vi tror att han blev skalperad.
Skalperad? Herregud...
En sorts makaber trofé, antar jag.
Kanske...kanske inte.
Det kan också vara ett offer. Är det inte så enligt myten?
lndianerna offrar skalpen för att befria en själ.
En själ som nån har våldfört sig på.
För krigaren. För de modiga.
-Några frågor? -Vad är motivet till attacken?
Vi har uteslutit rån.
Den här brutala attacken verkar sakna motiv.
Om Magnusson har rätt hade Wetterstedt fiender överallt.
-Nåt mer från teknikerna? -Massor av avtryck på utelampan.
Från nån mycket oförsiktig, eller tidigare ostraffad.
Nu har jag gått igenom hela databasen.
-Berlocken. Bokstäverna. DMS? -Och?
De där bokstäverna kan betyda 2 01 4 olika saker.
-Namn, företag, webbsidor. -Vi kan väl...
Vi kan väl skicka det till lnterpol och Europol också?
Se till att få ut en bild av berlocken i tidningarna.
Nån måste sakna flickan.
Visst.
-Vadå? -Jag funderade på en sak...
Det här med Wetterstedt...
Kalle sa att mannen var skalperad. Det här är nåt stort!
Flickan begick helt klart självmord.
Och det är ju tragiskt och sorgligt, men inget brott har begåtts...
En 15-årig flicka tände eld på sig. Det tycker du inte är ett brott?
-Om man uttrycker det så... -Hur skulle du uttrycka det?
-Hej! Linda? -Hej!
-Har du redan ätit? -Jag väntade.
-Det ser gott ut. -Det var det.
-Du skulle ha ringt. -Det gjorde jag.
-Jag fick inget meddelande. -Jag lämnade inget.
Jobbar du med fallet Wetterstedt?
Jag vet att vi skulle åka till farfar i dag, men...
Jag har varit där. Han mår inte så bra, pappa.
Han hade stängt in sig i ateljén, och målade frenetiskt.
Jag tror inte att han mår bra.
Vi åker dit i morgon, och gör nåt trevligt för honom.
Du verkar ignorera honom ibland. Han är din pappa!
-Det är inte så enkelt. -Jag vet.
Vi har uteslutit rån. Den här brutala attacken...
Du är saknad, älskling!
-Flickan du ville prata med är här. -Jag kommer strax.
Polisen har inte släppt några detaljer om mordet.
Det är en ära för mig.
Vi kanske kan träffas på galleriet i morgon?
Det är så roligt att representera en så ung, begåvad konstnär som du.
-Vi ses i morgon. -Tack.
-Jag ska bara... -Jag kommer strax.
-Kurt? Vi behöver dig här. -Okej...
Samma vapen, samma sår, samma skalpering.
Bara lite snyggare gjort den här gången.
Kurt? Frun och dottern är på övervåningen.
Vet du vem som kan ha gjort det här?
Kan det ha varit nån av gästerna?
-Vilken dum fråga! -Erika...
Din man var konsthandlare. Hade han fiender inom branschen?
Det här är slöseri med tid. Det är uppenbart vad som hände!
En galning anföll honom i trädgården!
Ut med er och börja leta!
Ni är ju inte till nån nytta överhuvudtaget!
Hade er man nåt att göra med Gustav Wetterstedt?
lnte vad jag vet.
Tack.
Kopplingen mellan Carlman och Wetterstedt verkar lite tunn.
-Det är allt vi har just nu. -Åklagaren har redan sagt sitt.
Vi måste veta vad det rör sig om. Är det en seriemördare?
Jag vet inte! Han kanske bara ville åt de här två.
Det var säkerligen planerat, men det kanske inte blir fler.
Åklagaren vill ta in en gärningsmannaprofilerare.
Kurt! Jag har identifierat henne.
-Dolores Maria Santana. -Var kom hon ifrån?
Det här kom från Dominikanska republiken, via Madrid.
Hennes far anmälde henne saknad i november.
Hennes pappa?
Bra jobbat.
Hej, det är jag.
Hur är det? Jag hörde inte att du gick.
Det var mitt i natten. Jag ville inte väcka dig.
-Jo... -Ska jag köpa present till farfar?
Är det nåt annat som har hänt?
Tar du hand om det? Tack.
-Okejl Vi ses senl -Nej...
Vi kan ha hittat nåt på Carlman. Han har suttit inne.
Han anklagades för förfalskning av checkar och konsthäleri.
Han var helt oskyldig.
Är du säker? Gustav Wetterstedt var justitieminister då.
Fanns det inga kopplingar mellan honom och din man?
Varför skulle en lagöverträdare ha kopplingar...
Din man var ingen vanlig småtjuv! Han var rik och framstående!
Jag vet inte vad du insinuerar. Det vet du väl inte själv heller?
Ursäkta.
Ursäkta att jag besvärade er.
De här målningarna är verkligen anmärkningsvärda.
ldiot! Din värdelösa åsna!
Lugna dig! - Det här har blivit för mycket för henne.
-Lugna dig. -Jag förstår.
Kom igen! Upp med dig!
Vakna! Kom igen!
Carlman hörde till kretsen.
Wetterstedt hade sina skyddslingar.
Han såg efter Carlman när han kom ut från fängelset.
Var han inblandad i Wetterstedts kvinnoaffärer?
-Hade han med flickorna att göra? -Ja. Det hade de allihop.
Vilka? Jag behöver namn.
Jag kom aldrig till botten med det.
Polisen då? Du sa att de röjde upp efter Wetterstedt.
Vilka? Allihop? Kom igen! Jag försöker gräva. Lars!
-Sandin. -Sandin?
Sedlighetsroteln.
-Var finns han nu? -Vem vet?
Tack.
Hugo Sandin, sedlighetsroteln i Stockholm. Pensionerad 1987.
Vi har en adress i Hässleholm.
-Är herr Sandin inne? -Vem kan jag hälsa ifrån?
En gammal vän.
-Ett ögonblick. -Tack.
-Vem är det? -En vän till er.
-Jag känner inte er. -Wallander, Ystadpolisen.
Ystad? Har nåns katt sprungit bort?
Vi kan prata här ute, eller så kommer jag in.
Har du hört om Wetterstedt och Carlman?
Naturligtvis! Det står ju om dem överallt!
-Bekymrar det inte dig? -Varför skulle det bekymra mig?
De blev skalperade. Båda två. Vad säger det dig?
Att nån i Ystad äntligen har visat lite stake!
-Vad vill du mig? -Det vet du.
Du röjde upp efter Wetterstedt och Carlmans brott.
-Ni har inte kommit nånstans. -Jag har kommit hit.
Jag vill veta vilka andra som var inblandade.
Jag måste få veta vilka som står på galningens lista.
-Tror du att jag är med? -Det beror på vad du gjorde.
Och hur mycket nån vill hugga en yxa i huvudet på dig.
-En sak ska ni veta. Hur var namnet? -Wallander.
Jag är patriot. Jag älskar det här landet.
Öppenhet, rättvisa, sexuell frigörelse. Det sociala experimentet.
Wetterstedt var en del av det. Mitt jobb var att rentvå honom.
Det var mitt jobb då, och ditt jobb nu.
Tycker du att jag är skurken? En dag blir det din tur, Wallander.
Då kommer du att inse att du inte har nåt val.
Jag var obetydlig.
En städare. Precis som du.
Vill du göra en insats? Gå med i brandkåren.
-Tack för hjälpen. -lngen orsak.
Kan du hitta nåt mer på Sandin? Han lär ha röjt upp efter sig.
Din dotter var precis här, Kurt. Hon lämnade det här.
-Jag visste inte att du fyller år? -Det gör jag inte.
Gärningsmannaprofileraren är här. Mats Ekholm.
Yxan och skalperingen är det som står ut.
-Skalpering brukar betyda... -Trofé eller offer. Det vet vi.
Ni har säkert kontaktat indianföreningar och dylikt?
-Det finns intressanta aspekter... -Mördaren då?
Vilket är ditt första intryck?
Två mord räcker inte för att ta fram en profil.
Hur många behöver du? Väntar vi länge nog...
Två saker står ut. Att morden var överlagda.
De följer samma mönster. De liknar nästan avrättningar.
Vidare har vi indianmotivet. Personer i det psykiska gränslandet-
-använder ofta nån annans identitet, eller försöker bli en mytisk varelse.
Det psykiska...gränslandet.
Er mördare verkar ha överskridit en psykologisk gräns.
l princip vem som helst kan begå ett dråp.
På ytan verkar han leva ett helt normalt liv.
Han har två identiteter, som han kan kontrollera fullt ut.
Nu vet vi att vi letar efter nån-
-som verkar helt normal på ytan.
Det var till stor hjälp.
Tack, Mats. Det kommer säkert till nytta.
Finns det några frågor?
-Ge honom en chans. -Jag känner mig lastgammal.
Men han har fin kostym.
-Vänta vid bilen! -Skynda dig!
-Mamma... -Vänta där.
Duktiga pojkar!
Nu ska vi träffa pappa! Har du mammas telefon?
-Förlåt att jag är sen! -lngen fara.
Hej, pappa! Grattis på födelsedagen.
-Du är sen. -Jag vet, jag...
Jag har väl inte missat middagen?
-Jag har en present till dig. -Vad är det?
Öppna den!
Jag frågade inte dig.
Lägg ner den.
Ska vi äta då?
Varsågod.
Tack.
Arne Carlman, konsthandlare.
-Vad är det med honom. -En skurk. En bedragare.
Jag hörde om det på radio. Skönt att bli av med honom!
-Så du kände honom? -Var hans hjärna pengafärgad?
Pappa...
Du klagar ju på att jag är ointresserad.
Men när nån yxmördar Carlman, blir ditt arbete äntligen intressant!
-Vad vet du om honom. -Jag är ett vittne!
Han var en skit. En skojare.
Det var säkert en konstnär som högg honom i huvudet.
Jag kanske är misstänkt?
Varm! Den är för varm!
-Povel. -Jävla skit att bränna mig i munnen!
-Fan vad jag brände mig! -Det är okej, pappa.
Det är okej, pappa.
Farfar?
Det är inget. Han blir lite upphetsad ibland bara.
Är du säker?
-Mår du bra? -Vi har det bra.
Nu kommer han att arbeta i ett par timmar.
-Hej då, älskling. -Hej då, Gertrud. Vi ses!
-Jag sa ju att han är sjuk. -Gertrud säger att han inte är det.
Födelsedagar.
Ja?
Yxa och skalpering. Men titta på ögonen.
Syra. Båda ögonen är bortfrätta.
Ögon. Vad fan betyder det?
Var är gärningsmannaprofileraren?
-Jag behöver hjälp. -Jag kan inte hitta på svar.
-Jag behöver tid. -Vad säger din instinkt?
Okej. Han är ännu argare. Han vill tortera den här mannen.
De andra mördades med ett hugg. Den här mannen är mer speciell.
-Är det mer personligt? -Kanske.
-Ögonen då? -Killen kanske har sett nåt?
Mördaren kanske hämnas för sina egna ögon? Jag vet inte!
Du gör ett bra jobb. Men du har lite spya på din jacka.
Kurt! Det är nåt du borde se.
Tidvattnet måste vara på väg ut.
Bussen är registrerad på en Björn Fredman.
Han var hälare. Han har suttit inne.
-Vad sålde han? -Det framgår inte.
-Han greps också för misshandel. -Jag vet vem det är.
-Är det... -Ja.
Sist jag hörde nåt hade han misshandlat sin gravida fru.
Den senaste adressen vi har är i Tomelilla.
När såg du din man senast?
För flera veckor sen. Vi försöker undvika kontakt.
-Du har fler barn, eller hur? -Min dotter Louise.
-Hon är inte hemma just nu. -Jens sover fortfarande.
-Han har vaknat. Ska jag gå? -Jag går.
Du kan fråga mig om grejer.
Sist pappa var här muckade han gräl med en taxichaufför.
Han slog honom med en skiftnyckel.
Gången innan var det grannens mamma.
-Så han hade fiender? -Han slog dem han fick problem med.
-Slog han dig? -Det blev bättre när han flyttade.
Jag borde väl vara ledsen?
Jag vet inte.
Hur känner du dig?
Jag vet inte än.
-Har du nån pappa? -Menar du om han lever? Ja.
-Hur är han? -Hur mycket tid har du?
-Vad gör han? -Han är målare.
Målar han hus?
-Nej. Han är konstnär. -Konstnär. Wow...
Varför ville du bli polis då?
Det har min pappa frågat sig i 25 år.
Jag kunde väl inte måla.
-Han somnade. Vill du ha kaffe? -Ja, tack.
Jag måste ställa några frågor till, sen ska jag lämna er ifred.
Jag hämtar det.
Tror du att jag är i chock?
Att jag inte är ledsen på grund av chock?
Han var ju din pappa, trots allt.
Men det räcker inte alltid, eller hur?
Erika Carlman har försökt ta livet av sig.
-Definitivt ett självmordsförsök. -Det är nog inte första gången.
-Jag såg ärren när hon slog mig. -Slog hon dig?
Pappans död...
-Stod de varandra nära? -Vad menar du?
-Kom de väl överens? -Vad har du med det att göra?
Varför är du här egentligen?
-Jag vill sitta hos min dotter. -Självklart.
Vi ses på stationen.
-Ja? -Du måste komma till stationen...
Herregud, nej...
Jag tänkte hälsa på dig på jobbet.
De säger att du hamnade i slagsmål.
På snabbköpet?
Jag förlorar det. Det gnager sig in i mig.
Demens. Senilitet. Alzheimers, eller vad de kallar det nu.
Menar du...? Har du sökt hjälp?
Har du fått en diagnos? När?
-Spelar det nån roll? -Varför sa du inget?
-Varför då? -Tänkte du spela martyr?
Trodde du att du skulle bli frisk? Herregud!
-Hur lång tid har du kvar? -Månader. Jag vet inte.
-Vet Gertrud om det? -Jag bad henne att inte säga nåt.
Din jävla gamla tyrann!
Jag är ledsen, pappa.
Jag vet inte vad jag ska göra. Vad kan jag göra?
-lngenting. -Nåt måste jag väl kunna göra?
Vill du lösa det? Det kan du inte. Det är som det är.
Vem slog jag?
-Jag vet inte riktigt vad jag påstår. -Men?
-Det var nåt sexuellt med tavlan. -Övergrepp?
Mamman vände taggarna utåt när jag frågade om Erika och pappan.
Fredman har en dotter, som inte är hemma. Unga flickor...
-Prostituerade är inte samma sak. -Det saknas koppling till Fredman.
Förutom mördaren. Det är samma fingeravtryck på mordplatserna.
-Är du säker på att det är en man? -Skulle en kvinna göra så?
-lnte ens en misshandlad kvinna? -Det är nåt manligt över morden.
-Hur de har planerats och utförts. -Tror du att han är färdig nu?
Min instinkt säger mig att han inte är det.
Nyberg, kan du...
-Vadå? -Jag förstår inte labbrapporten.
Din pappa är sjuk, eller hur?
Jag såg när de tog in honom. Ursinnet, förvirringen.
Det är inte mycket vi kan göra. Vi kan inte bota Alzheimers.
Jisses. Jag låter precis som han.
Jag borde ha märkt det. Tecknen fanns där.
-Det är inte ditt fel. -Jag behöver ingen psykoanalys!
-Jag borde inte säga det... -Säg det inte då!
Du verkar genomgå en kris just nu.
Du är nyskild, har problem med din dotter och nu en sjuk far.
Vänta lite. Hur vet du det där om min fru och dotter?
-Jag har hört de andra prata. -De har inte med det att göra.
lngen har med det att göra. Jag vet inte.
Jag kanske kunde bli bonde? Odla morötter...
-Morötter? -Grisar kanske? Några grisar?
Berätta om din fru.
Det är en skilsmässa på försök.
Om nån av oss träffar en annan, ska vi skilja oss.
Hon träffar nån.
Du trodde inte att hon skulle göra det.
Du borde åka hem.
-Det kan jag inte. -Du kan inte göra mer i kväll.
Var är din dotter?
Hon väntar.
Åke Liljegren. Han kallas ''revisorn''. Han äger hus lite varstans.
-Vad gjorde han? -Bedrägerier, skalbolag, pengatvätt.
En före detta justitieminister, en konsthandlare, en ekobrottsling.
Och en hustrumisshandlare.
Du måste tyvärr väcka din mamma.
-Har det skett ett till? -Ja. Det är viktigt...
-Jag gör alltid så här... -Vilken röra!
Det finns en trasa i köket. Jag går och väcker mamma.
-Är det din syster? -Ja.
-Louise? Hon är inte här. -Hon har åkt iväg.
Hon gör ofta det. Kompisar, du vet. Varför skulle hon stanna här?
-Arbetar hon inte? -Nej.
Hur är det med din pappa? Konstnären?
Han mår bra, tack. Han...är faktiskt sjuk.
-Så han mår inte bra? -Ålderskrämpor.
Jag måste ställa några frågor till din mamma om din pappa.
Vadå?
Jag måste nog prata med henne. Det handlar om hans affärer.
Hon hade aldrig nåt med det att göra. Hon var för rädd för honom.
Din syster då? Var hon rädd för honom?
Varför ställer du frågor om min syster?
Jag måste fråga om allt. Din bror Jens då?
Jens sprang ut ur rummet om pappa kom.
Han slog honom när han var liten.
-Slog han honom? -Ja. När han grät.
-Rörde han nånsin din syster? -Slog henne, menar du?
Slog, eller rörde henne på nåt annat sätt.
Vilka konstiga frågor. Hur skulle jag kunna veta det?
-Och du vet inte var hon är? -Det har jag redan sagt.
Jag behöver ett foto av henne. Kan jag ta det här?
-Jag har ett bättre på mitt rum. -Okej.
-Får jag låna toaletten? -Ja. Den ligger till höger.
Varsågod.
-Fint leende. -Han var inte här.
Hej. Han ramlade och slog i huvudet.
Lilla gubben! Har du varit i kriget?
Såja, Jens. Det är ingen fara.
-Jag tar honom, mamma. -Tack.
-Förlåt. -lngen fara. Stefan har hjälpt mig.
Tabletterna tillhör Louise Fredman.
Försök hitta doktorn. Jag tror att det är antidepressiv medicin.
Jag har lite uppgifter om Liljegren.
Han hade stora fester i sitt hus. De höll på hela natten.
-De brukade köra dit tjejer. -Prostituerade?
Bra. Tack!
Försök få tag på nån av kvinnorna som var med!
Erika Carlman har återfått medvetandet!
Det började när jag var barn.
-Han kom till mitt sovrum. -Det är ingen fara.
Jag var så rädd.
Jag var tvungen att titta på den där hemska tavlan varje dag.
Men jag älskade honom ändå!
Hur kunde jag älska honom ändå?
-Vad är det för fel på mig? -Det är inget fel på dig.
Han var din pappa.
Det är inget fel på dig alls.
Är det nån som hämnas flickorna?
Hallå?
Svedberg har hittat en prostituerad från Liljebergs fester.
Det fanns en marknad för oskulder. Det gör det ofta med såna män.
De fantiserar om att sätta på sina döttrar.
-Jag behöver bara namn, okej? -Det förekom inga namn.
-Kände du igen nån? -De hörde inte till min värld.
Tack.
Såg du den här mannen? Gustav Wetterstedt?
Några gånger.
Den här mannen då? Björn Fredman?
Håll mig utanför det här. Snälla!
Jag har en dotter. Ni ville bara ha hjälp.
Det är ingen fara! Men jag måste veta om du träffade den här mannen?
Han var nån sorts kurir. Han hämtade tjejerna.
Han hängde runt där. Men han var inte med på festerna.
En till. Såg du henne?
-Jag tror inte det. -Du tror inte det?
Kanske. Det var så många flickor.
Många var utlänningar. Jag ställde inga frågor.
En flicka till. Kort, mörka färger.
-Hur gammal är din dotter? -13.
Den här flickan var 15 år. Hon bar den här runt halsen.
Hon brände sig själv till döds för att hon var så rädd.
Jag tror att du vet vad hon var rädd för.
Det fanns en man till. Han var en sorts agent.
Han var ond. Ond.
Skulle du känna igen honom? Jag lovar att skydda dig.
Jag vet inte.
Louise Fredmans doktor har ringt.
Hon har varit inlagd i Lund på psykiatrisk klinik i sex månader.
-Kan jag prata med henne? -Nej. Hon lider av trauma.
Hon har inte pratat sen hon lades in. Hon hittades halvnaken i parken.
Hon har brutit ihop totalt.
-Varför ljög du? -Hon kan inte hjälpa er.
-Hennes pappa har blivit mördad! -Bra! Jag är glad att han är död!
Kommer du att gripa mig nu?
Hon pratar inte. Hon lyssnar inte.
Nej! Sluta!
Läkarna säger att hon försöker ta livet av sig.
-Släpp mig! -Mamma!
Jag vet hur det är med din syster. Varför sa du inget?
Snälla Jens...
Vad har hänt med hans ögon? Slog han inte i huvudet?
Jag tycker att du ska gå.
Snälla Jens!
Vi har fått information om Fredman som du borde se.
Kurt?
Fredman greps för misshandel för sju år sen. Åtalet lades ner.
-Av Sandin. -Det är kopplingen.
Det här togs för några år sen.
Han är naturligtvis äldre nu.
Är det här mannen du såg på festerna?
Kurt! Du måste göra det här på rätt sätt!
Du kan inte åka dit ensam!
Sandin har åkt. Vi kommer för sent.
Hallå! Det är polisen!
-Hjälp oss! Snälla! -Herregud!
Det är ingen fara. Jag är...
Kurt!
-Drick vatten. Ni är i trygghet nu. -Han var polis...
-Försök hålla er varma. -Han var polis.
Men en mördare?
Pojken med ögonen...
Han hade krossår och skärsår runt ögonen.
Mamman sa att han hade huggit sig själv med en gaffel.
Skadorna stämde med det.
Han verkade ha försökt sticka ut sina ögon.
Jag rapporterade det till socialtjänsten.
Fredman. Jens Fredman.
-Var är han? -Vad gör du?
Hennes dagbok. Allt står här.
Hennes egen pappa sålde henne till Wetterstedt.
Sandin organiserade det, och tog hit de utländska flickorna.
-Flickor som Dolores. -Oskulder.
-Ögonen? -En hämnd för den yngre brodern.
Hur kan en 15-åring ha gjort allt det här?
Han är ingen vanlig kille. Han är en krigare.
Vad blir hans nästa steg? Sandin?
Du kan inte göra så. Jag är er fånge.
-Du är ansvarig för mig, Wallander. -Du var polis.
En 15-åring brände ihjäl sig själv för att jag sa att jag var polis.
Hon trodde att jag var som du.
Om den där galningen yxmördar mig ska du få sota för det!
Jag är beredd att ta den risken.
Kurt...sidofönstret.
-Wallander! -Ta det lugnt, Stefan. Det är jag.
Sänk vapnen. Sänk vapnen!
Ta det lugnt, Stefan. Ge mig yxan.
-Gode gud! Snälla... -Jag måste befria hennes själ.
-Jag måste straffa dem. -De kommer att bli straffade.
Snälla.
Ge mig yxan.
Vad skulle du göra?
Tycker du att den här mannens liv är mer värt än mitt?
Mer än min systers?
lngen förtjänar att dö, Stefan.
lngen.
Jo, det gör de!
Det är ingen fara, Stefan.
Stefan! Ligg stilla.
Han är okej!
Vi måste åka.
Vi måste åka till farfar.
Hur är det med honom?
Pappa?
Jag klarar det inte längre, pappa!
Jag klarar det inte!
Jag klarar ingenting!
När du var liten brukade du fråga mig...
...om mitt arbete, om måleriet.
''Varför målar du alltid samma sak?''
''Varför målar du inget annat?''
Jag kunde aldrig förklara det.
Varje morgon när jag börjar tror jag att jag ska göra nåt annat.
''l dag ska jag måla en havsmålning. l dag ska jag måla ett stilleben.''
''Kanske nåt abstrakt. Låta en färgklick leda mig!''
Sen börjar jag. Och varje gång målar jag samma sak.
Landskapet.
Oavsett vad jag gör, så blir det landskapet.
Man har sin tavla. Även om du inte gillar den så är den din.
Vet du vad jag skulle vilja göra innan jag tappar minnet helt?
Jag skulle vilja åka till Rom. Det skulle jag vilja.
Och titta på målningar. Andra människors tavlor.
Kan vi göra det?
Ja, pappa.
Det kan vi göra.
Text: Helena Skarfors